Reisiprofid käisid Hiinat avastamas
![line](images/hrule.GIF)
Detsembri
esimesel nädalal korraldas lennukompanii Finnair Eesti suuremate reisibüroode
töötajatele õppereisi Hiina Rahvavabariiki. Muljeid sellest reisist pajatab
Estraveli äriklientuuri müügidirektor Evelyn Karming.
Esimene mulje nõukogulik?
Kuna ajavahe Hiinaga on 6 tundi, jõuab õhtul kell 19.45 Helsingist startinud
otselennuk kohale hiliseks hommikuks. Lennuväsimust välja puhata pole
aga mahti, sest isegi reisibüroode paljunäinud töötajad ei satu just tihti
Hiinasse.
Esimene mulje on "nõukogulik" - kuna vormistatud on ühine nn. grupiviisa,
peavad kõik rühmaliikmed võtma nimekirja järgi ritta ja ükshaaval piirivalvurite
eest läbi kõndima. Pekingi lennujaama ees ootab meid punase lipukesega
vehkiv giid (katkist pioneerirätti meenutav siidiriba oli kinnitatud kokkupandava
jalutuskepi otsa), kes agaralt üritab päevinäinud sõidukite vahel ruumi
teha ettetellitud bussile. Kõrvalepõikena võin kõigile Aasiasse sõitjatele
soovitada inglise keelt valdavat giidi - kuigi tänavakaubanduses saab
suurepäraselt hakkama ka oma keeleoskusele tuginedes, ei piisa euroopa
keeltest kesklinnast väljapoole liikudes, ammugi siis veel metropolidest
kaugemal.
Kõigepealt vaadatakse turistide tüüpobjekte
Peale majutumist korralikus ja täiesti euroopalikus Crown Plaza hotellis
ning lõunasööki pisut "turistimaigulises" restoranis (mille nurgast siiski
ei puudu akvaariumid eluskalade ja kärnkonnadega) sõidutatakse rühm eksootikanäljas
eestlasi Pekingi loomaaeda pandaga tutvust tegema. Vastupidiselt piltidelt
ja fotodelt tekkinud kujutlusele ei ole loomaaiapandad laitmatult puhta
lumivalge-mustakirju kasukaga loomakesed, vaid puuriloomadele omaselt
apaatsed ja räpasevõitu kollakaspruuni karvaga karumõmmid. Aga päris armsad
sellegipoolest. Tutvumist Keisrite Suvepaleega segab tihe udu ja uskumatult
külm ilm (vaatamata hoiatusele riietuda soojalt on enamik rühma liikmetest
lähtunud seisukohast, et Eestist külmem on ainult Lapimaal). Siiski saame
aimu tolleaegsete keisrite ja keisrinnade piiramatust võimust ja selle
kuritarvitamisest, hiina ehitusmeistrite ja kujurite osavusest ning maalrite
peenest pintslitööst.
Kogeme ka esimesi kokkupuuteid turiste kõikjal varitsevate tänavakaupmeestega
- mitmeid kordi ülepaisutatud hinnaga müüakse tänavail kõike - alates
postkaartidest ja Buddha kujukestest Timberlandi soojade fliisjopede (küll
nad teavad, et meil külm on!) ja hiigelsuurte portselanvaagnateni välja.
Giidi katsed kaubitsejaid meist eemal hoida viivad vaat' et tänavakakluseni.
Erikäimlad ja näidiselamud
Esimesed kokkupuuted hiinapäraste tualettruumidega tuletavad meelde Tallinna
Autobussijaama ja Linnahalli vastavad asutused. Kurioosumide tipuna avastame
ühest kutsekoolist koguni "Toilet for foreign guests" nimelise ruumi,
mis küll erilise puhtusega ei hiilga.
Potjomkinlus on levinud mujalgi - nii viiakse turistid Pekingi vanalinnas
Hutongide pähe vaatama nn. turismitalu laadset näidiselamist, mille pererahvas
oma kodu lihtsameelsetele välismaalastele esitledes kaunis jõukale järjele
on jõudnud. Ehtsad Hutongid (pikad madalad hallid savimajad, kus ühe õue
peal elab koos arvukalt peresid) jätavad märksa rääbakama ja vaesema mulje.
Hiinlastele on iseloomulik oma õue võõra silma eest kõrge müüri või väravaga
varjata, nii ei saa juhuslik möödakäija nende elamisest õiget ettekujutust.
Ka turistide tarbeks sametiga ehitud rikshad erinevad nn. tänavasõidukitest.
Linnatransport on odav
Liiklus Pekingis on kohati jube ja liiklusummikud pidevad - tipptunnil
linnas liikumiseks tuleks aega varuda 2-3-kordse varuga. Teedel on jalgrattad
ja autod läbisegi ning kohati saab kõige kiiremini edasi jala minnes.
Ristmikel on valgusfoorid, mida keegi eriti ei vaata, seetõttu dubleerib
neid veel liikluspolitseinik. Olles katsetanud mitmeid tänavaületamise
mooduseid ja jälginud kohalikke jalakäijaid, jõuame lõpuks järeldusele,
et punase tule all üle tee sammudes on oht autode ja jalgrataste alla
sattumiseks kõige väiksem. Jalakäijatele rohelise tule ajal on (punasega)
parempööret sooritavate autode juhtidel kole kiire ja nad ei säästa sind
autopasunate koorist.
Kuna
ühistransport on enamasti ülekoormatud ja vahemaad pikad, võib julgelt
soovitada taksosid - kilomeetri hinnad algavad 1.20 yuanist (ca 2.50 EEK)
ja on kaubeldavad. Küll aga peaks omapäi liikudes alati kaasas olema sihtpunkti
ja hotelli hiinakeelsed nimetused, mida hotelli concierge ja giid lahkelt
jagavad. Hädakorral piisab ka taskusse ununenud hotelli nime/logoga tikutoosist.
Lõpuni arusaamatuks jääb tillukestesse taksodesse ilmselt kohustuslikus
korras sisseehitatud pleksiklaasist kabiin või metallvõre - kelle või
mille eest juhte niimoodi kaitsta püütakse? Otsest kuritegevust ei paista
kusagilt ja inimesed on kõikjal suhteliselt sõbralikud ja rahumeelsed.
Eksootikat kohtab igal sammul
Vast mõjusamadki kui Keelatud Linna keisripaleed ja konkubiinide kuldaarded,
on Taevase Rahu Väljakul silma peal hoidev Mao Zedongi portree ja hiigelväljaku
kohal õhus lendlevad kotkakujulised tuulelohed, Taevatempli ees võimlevad
ja keelpilli saatel laulu üles võtvad vanurid ning tänaval küpsetamiseks
välja pandud vardasseaetud prisked sitikad, rohutirtsud, skorpionid ja
varblasesuurused linnud. Pärast mõnepäevast Hiinas viibimist saab nalja
heita loomade täieliku puudumise üle linnatänavatel - 2-3 nähtud koera
on tillukesed, hoolega paela otsas hoitud lemmikud. Kasse ja tuvisid kohtab
ainult linnuturul ja sealgi puuripanduina.
Täiesti
uue tähenduse saab esmakordselt Aasias viibijatele teejoomise tseremoonia
- millistes nõudes teed valmistada, millega segada ja kuidas aroomi nautida,
ei sõltu mitte ainult jooja maitsest, vaid ka valitud teesordist.
Eksootilisest hiina köögist saame proovida otse laua ääres veristatud
mao liha. Valge veidi sitke liha meenutab maitselt kana, aga kuna hiina
köögis hakitakse kõik toiduained suupäraselt peeneks ja maitsestatakse
magusaks või soolaseks, on tihti raske vahet teha, mis just parasjagu
pulkade vahelt hamba alla rändab. Maitsev on siiski enamasti kõik. Suuremaid
toiduelamusi võib saada ka omapäi põnevaid söögikohti otsides, kui valikukriteeriumiks
on eksootika ja kohalike elanike ilmne eelistus. Usun, et minu reisikaaslased
ei unusta niipea magusas pruunis kastmes serveeritud rammusat angerjat
ja hõrgutavat baklazhaani…
Kvaliteetset kaupa leiab isegi turult
Üks levinumaid turismimagneteid Pekingis on kindlasti Siiditurg - Xiu
Shui, mis meenutab kitsa tänava ääres looklevat Kadaka turgu. Turumöllu
sukeldudes hakkad aga isegi mõistma põhjanaabrite ostukirge - eriti peale
esimest äratundmist, et hinnad sõltuvad sinu enda kauplemisoskusest. Alles
järgmistel päevadel selgub, et turul 3-4 korda allakaubeldud hinnad on
kauplustes ja tänavaäärsetes müügiputkades väljapandud kaupade alghinnast
ainult õige veidi soodsamad. Kaubelda saab aga ka enamikus poodides.
Minu suureks üllatuseks erineb Hiina kaubavalik kaunikesti meie tavakujutlusest
"Made in China" kaupade osas. Soliidsematest kaubamajadest (näiteks Lufthansa
ostukeskus) võib soetada igati shikke jalatseid, rõivaid jms., aga ka
turukaubad on täiesti arvestatava kvaliteediga.
Kindlasti tuleb käia Hiina müüril
Isegi kui aeg ei võimalda Pekingist suurt kaugemale sõita, tuleks kindlasti
ära käia Hiina müüril - selle lähim restaureeritud osa paikneb umbes 60
km kaugusel pealinnast. On lausa uskumatu, et nii laia ja kõrget müüri
on ehitatud ligi 6000 kilomeetrit (samas tundub, et oleks ehitajail olnud
kasutada joonlaudu ja maakaarte, oleks tublisti materjali ja tööjõudu
kokku hoitud). Kuuldavasti on mõned ekstreemturistid seadnud endale eesmärgiks
Hiina müür kogu ulatuses läbi käia. Jõudu neile selleks ettevõtmiseks
- meil jõuab juba mõnesaja meetri läbimisel müüril lõõtsuv tuul ninad
vesiseks ja silmad liivaseks puhuda.
Omaette eksootikat lisab reisile gruppi kõikjal saatev õbluke tütarlaps,
õlal professionaalne filmikaamera. Ettevõtmine, mida meie süüdimatult
kohaliku turismifirma eralõbuks peame, osutub olevat märksa ärilisemat
laadi, kui reisi eelviimasel päeval Mingide Dünastia hauakambritest hotelli
poole sõites bussi videoekraanil iseennast ära tunneme. Selgub, et film
on tehtud müügi eesmärgil. Ilmselt ollakse kindlad eurooplase viisakusele
- kuidas sa jätad teise inimese mitme päeva töö tasumata.
Kokkuvõtteks võib öelda, et kuigi mõnepäevase reisiga on raske saada
ülevaadet Hiina aastatuhandevanusest kultuurist, ajaloost ja tänapäevast,
on see igati sobiv isutekitaja tulevaste samasuunaliste reiside jaoks
ja omal käel hiinateemaliste materjalidega tutvumiseks. Ja muidugi ka
hindamatu kogemus klientide nõustamisel ja teenindamisel.
![Group](images/hiina_grupipilt.jpg)
|