Egiptus: Punane meri ja vaaraod
![line](/estraveller/sept_oct2001/images/hrule.GIF)
Aastatuhandete
pikkune ajalugu, tänapäeva ehitajale ülejõukäivad
püramiidid, eksootiline araabia maailm - selline on Egiptus meie
kujutlustes. Millisena aga võtab vaaraode riik vastu tänapäeva
turiste, sellest kirjutas Estravellerile Andres Jõesaar TELE-2-st.
Egiptus meie kujutlustes
Egiptus ja püramiidid. Lahutamatud ja iseenesestmõistetavad.
Midagi nii suurt ja väärtuslikku, et hoolimata hinge salasopis
vaikselt peitunud kauasest unistusest ennast kuidagi nende kõrvale
tegelikult kujutada ei osanudki. Ajad muutuvad ja paljud unistused täituvad
kuidagi lihtsalt, iseenesest mõistetavalt.
4 lennutundi ja astusimegi Hurghada lennuväljal kuuma liivast tuult
trotsides passikontrolli poole.
Egiptusest teadsin et:
- kaubamärgiks kolm maailma suurimas kõrbes asuvat püramiidi,
vaaraod ja kaamelid
- äärmiselt huvitav üle 5000 aasta pikkune ajalugu, millest
kooliajal õpitust ainult üksikud nimed veel meenuvad
- turul tuleb hindade üle tublisti kaubelda, kuid sellegi poolest
saad alati petta....
- 1997. aastal lasid islami äärmuslased Luxoris maha 67 turisti.
Hurghada
on palav, mitte kuum
Esmamulje oli kuidagi jahmatav. Mitte idamaadest nii tuttav praht,
korratus ja süüdimatu melu, kuivõrd just sõjaväelise
politseikorra pitser ja meeletul arvul lõpetamata ehitusi on need,
mis tähelepanu endale tõmbavad.
Need on 1997. aasta sündmuste tagajärjed. Riik on sunnitud
jätkuvalt tegema suuri pingutusi, et taastada turistide ning investorite
purunenud usaldus.
Turvalisuse eest hoolitsevad teid kõikjal saatvad Turismi ja Antiigi
Politsei valgetes mundrites mehed.
Kõikjal tähendabki, et kõikjal: tänavatel, hotellides,
teedel, sildadel, söögikohtades, turgudel, rääkimata
muuseumitest ning arhitektuuri- ja muudest vaatamisväärsustest.
Ja loomulikult saadavad nad läbi kõrbe liikuvate turismibusside
karavane, kuid siis on lisaks ainult püstoli või vintpüssiga
"valgetele" julgestuseks kaasas veel kaks masinatäit hambuni
relvastatud K-Komandot. Ja ette rutates võib öelda, et hirmu
või ohutunnet ei tekkinud tõesti kordagi.
Kuumus? On palav, aga mitte kuum. Tõelist kuumust saime tunda
Luxoris, kus üle 4000 aasta vanuse Karnaki templi varemete vahel
näitas termomeeter varjus 39 kraadi Celsiust ja turistide grupid
hüplesid justkui luurekat mängides ühest sambavarjust teise,
püüdes end lagipead kõrvetava ekvatoriaalpäikese
eest varjata.
Nagu öeldud, jagub rämpsu tavaliselt kõikjale. Ainult
teedest kaugemal laiuv kõrb, kaldast eemal erksinise merepinna
all peituv fantastiline merealune maailm, luksuskuurordite rohelised oaasid
ja kallimate hotellide esised tänavalõigud on sellest pahest
priid.
Täpset tegevuskava polnud
Reisile minnes ei olnud meil valmis mingit tegevuskava. Oli lihtsalt
soov võimalikult palju näha ja ka mõned hetked lihtsalt
rannaliival mõnuleda.
Päikesekummardajatele, kes on teadlikult eesmärgiks võtnud
oma hele põhjamaine nahavärv aafrika algasukate omaga samasse
tooni viia, on paremaid võimalusi raske ette kujutada - kõrvetav
päike, kaunid rannad, hele-helesinine vesi (basseinis koduselt mage
ja meres tulisoolane).
Lihtsurelikele aga on soovitav rohkem kui 15-minutilise päikesevanni
eel end kuulikindla päevituskreemiga korralikult sisse määrida.
Muidu juhtub sama, mis juhtus minuga - nahk muutub kiirelt tulipunaseks,
kuumust õhkavaks ning vahelduseks ka külmavärina hoogusid
kandvaks lotendavaks kehakatteks.
Meie plaanid said paika nö. "töö käigus".
Mingil hetkel üsna pikana tunduvad 7 päeva osutusid Egiptuse
hunnitu ajalooga ja vaatamisväärsustega tutvumiseks praktiliselt
olematuks mõõtühikuks. Ei mingit lootust, et kõik
soovitu nähtud saaks.
Valida on paljude ekskursioonide, sportlike tegevuste ja safarite vahel.
Kõike pakuvad nii põhjamaised turismifirmad kui kohalikud
reisibürood. Esimesel juhul plussiks usk teenuse paremasse kvaliteeti
ja mõnel juhul ka tuttavam soome keel, teistel on positiivseks
argumendiks sama teenuse poole odavam hind.
Sukeldumine
on võrratu kogemus
Meie alustasime sukeldumisest. Kallis, kuid kirjeldamatult vapustav
kogemus. Mis paikneb tulisoolases Punases meres veepinnast allpool, on
samapalju külastamist väärt kui 4500 aastat vanad Giza
püramiidid. Korallid, lõputu hulk kõige erinevamates
värvides ja erineva suurusega kalu ja mereelukaid, nähtavus
kümne meetri sügavuses üle 20 meetri. See on kogemus, mida
igal juhul soovitan proovida. Ja kaasa tasub võtta ka veealune
fotoaparaat - hiljem on, mida teistele näidata. Kaamera laenutage
juba linnast mõnest väiksemast fotoärist - saab kolm
korda odavamalt kui sukeldumist korraldanud soomlastelt kuurordi rannas.
Koolitus on mõeldud ka neile, kes elus üldse esimest korda
vette lähevad. Poolepäevase kiirkursuse lõpus tunneb
igaüks end kui kala vees ja
päeva teisel poolel võib juba julgelt kaatril tõeliste
korallirahude poole teele asuda.
Sukeldumise alternatiiv on snorkling - võimalus maski ja hingamistoruga
rannaäärses vees või kui paadiga välja sõita,
siis ka koralliriffide ümbruses Neptuni kuningriiki uudistada. Kolmas
võimalus on teha reis rannikuäärsetele korallrahudele
klaaspõhjaga mootorpaadis - avanev pilt ei jää alla ühelegi
uhkele akvaariumile. Paadist saab ka kalade keskele ujuma minna. Neljas
võimalus on reis suurte illuminaatoritega allveelaleval "Nautilus".
Selle sukeldumissügavus on üle 30 meetri - kolm korda rohkem
kui algajate sukeldujatele lubatakse.
Start Kairosse kell 3 öösel
Kolmanda päeva hommikul on äratus kell 2:30. Kell 3 asub
konditsioneeriga buss teele üle 600 km kaugusel asuva pealinna poole.
Hurghada piiril kogutakse umbes 40 suuremat ja väiksemat turiste
vedavat bussi üheks kolonniks. Relvastatud konvoi saatel asume piki
Punase mere rannikut teele põhja poole. Sahhara Inn’i nimelises
teemajas tehtud peatuses sööme hotellidest kaasa pandud hommikusöögi
pakikese. Plasttops kohvi meenutavat vedelikku kohalikust puhvetist maksis
3 egiptuse naela ehk siis ca 15 krooni. Kallis? Võrreldes keskmise
restoranis lõunasöögi kõrvale pakutud kohaliku
Stella õllega siiski päris odav. Islamiusku maal alkoholi
ei tarbita. Seda toodetakse ainult turistidele, kes on nõus poole
liitri jahutava ja päris heamaitselise märjukese eest rahulikult
14 kohalikku ehk siis 70 EEK välja käima. Kraanivesi
meile päris hästi ei sobi (paneb lihtsalt veed kahest august
voolama). Kuumuses paistemineku vältimiseks tuleb päevas tarbida
2-3 liitrit vett. Vee hind kõrbes on odavam kui meil - 1,5 liitrit
6 krooni.
Kairos elab umbes 16 kuni 23 miljonit elanikku. Täpselt ei tea seda
vist ka Allah ise. Tavamõistes ei ole Kairo ilus linn, aga ta on
linn, mille elurütmi tasub kasvõi kordki elus kogeda. Isegi
hoolimata sellest, et nö. keskklassi linnaosa meenutas väga
Kopli liine ja et linna kõikjalt ründavad sisserändajad
elavad surnuaedade kabelites ning suuremates kivihaudades. Kontrastiks
rikaste linnaossa peidetud hiilgus. Rikkad oskavad enamasti lugeda, lisaks
rahale ka paremalt vasakule kulgevat araabia kirja. Vaesed lugeda ei oska.
Naised eriti. Ametlik kirjaoskuse protsent on 52. See tähendab, et
52 protsenti inimestest oskab ametnike arvates kirjutada oma nime. Nende
ajaarvamise aasta on praegu 1423. Pärast Muhhamedi loomulikult.
Giza
püramiidid ja Tutankhamoni kuld
Egiptuse magnetid - Sfinks ja Püramiidid asuvad täiesti
ootamatult linnale väga lähedal kõrbe serval. Umbes nagu
Tallinnas Pääskülas või nii. Nad on võimsamad
kui ükski pilt või film neid kujutada suudab. Kultuse objektid,
mille nägemiseks üle maailma Egiptusesse rännatakse, seal
olles puhkuse ajal vabatahtlikult öösel pool kolm üles
tõustakse ja bussiga 7 tundi läbi kõrbe sõidetakse.
Ning selle eest veel lisaks kõvasti makstakse. Maailmas pole palju
selliseid turiste, kes ennast Vilniuse hotellis keset südaööd
üles ajaks, et sõita Tallinnasse Pika Hermanni torni vaatama.
Ja siis Vilniusesse tagasi.
Kairos olles ei tohi jätta kõrvale Kairo Muuseumi külastust.
Turisti tavavisiit kestab mõne tunni ja selle jooksul saab ainult
kiirkõnnil hoomata seal peituvaid ajalooväärtusi. Saalide
kaupa aardeid, mis Egiptusel on õnnestunud maailma arheoloogide
eest päästa. Vaaraod kivis ja muumiatena. Tutankhamoni kuld.
Ajaloo keerdkäigud on imelikud. Oli ju Tutankhamon Egiptuse üks
tühine valitseja. Oma tähtsaima käsu - lõpetada
Päikesejumala Amon Ra kultus ja tõsta ausse taas kõik
vanad jumalad - andis ta Ülempreestri soovitusel välja üheksandal
eluaastal kohe pärast troonile asumist. Ja muud korda saatmata ta
10 aastat hiljem surigi. Meile on ta aga Vaaraode hiilguse näide.
Ainult tema hauakamber Kuningate Oru 63-st matmispaigast säilis hauarüüstajate
eest puutumatuna. Ja seda lihtsal põhjusel, et mäe sisse kaevatud
hauakambri sissepääs mattus rajatise halva ehituskvaliteedi
tõttu kivivaringu alla.
Muumiad väetiseks ja armujooki segamiseks
Aegade ja erinevate uskude jooksul on Egiptuse väärtusi
hävitatud kõige jõhkramal kombel. Kuni selleni välja,
et leitud muumiatest jahvatati väetist Inglismaa põldudele
või neid kasutati lihtsalt kütteks. Kuivatatud inimestest
armujoogi segamine paistab selle kõrval veel suht’ süütu
tegevusena.
Ka muumiad saavad praegu väärika kohtlemise osaliseks. Viimase
suurima leiu - kõrbeliivast leitud 10 tuhande (!) palsameeritu
- puhul maetakse kõik surnud pärast teadlaste poolt uurimist
oma haudadesse tagasi. Ja seda hiiglaslikku matmispaika ei avata kunagi
turistidele.
Ööbime korralikus hotellis. Kõigist tubadest avaneb
vaade öise valgusshow prozhektorite kiirtes majesteetlikult seisvatele
püramiidide.
Kairo südameks on hiiglaslik turg - Bazaar. Seal on kõike.
Tegelikult ka. Hinnapoliitika on lihtne - kõige üle tuleb
kaubelda. Hinnast poole allatingimine on üllatavalt lihtne, aga see
ei tähenda, et olete jõudnud asjade õige väärtuseni.
Väikest võidurõõmu võib tunda, kui tavaline
poemüüja pärast pikka tingimist poeomanikult silmadega
nõu küsib ja siis lõpuks teile kauba teie poolt pakutud
hinnaga ära annab. Aga ka see pilk võib olla ainult osa hästi
etendatud näitemängust...
Vaaraode basaltkujude ja ersats-skarabeusidega täidetud kotid bussi
ja tagasi Hurghadasse. Hotellitoas üllatab meid kahest valgest käterätikust
ja minu T-särgist voodile kaunilt kujundatud kaks luike. Boy on kindlat
oma jootraha välja teeninud.
Päev
täis kõrbeeksootikat
Järgmisel päeval katsetame kohaliku turismibüroo teenuseid.
Esimeseks ostuks on poolepäevane kõrbesafari jeepidega. Kogemusi
saime piisavalt. Headest asjadest nägime ehtsat kõrbet koos
virvendava vee miraazhiga, saime sõita kaameliga (see ei olegi
nii lihtne kui algul paistab), külastasime aastaks selles kohas peatuvat
beduiinilaagrit, nägime kõrbesse käsitsi kaevatud ligi
30 meetri sügavust kaevu ("rekordkaev" ammutab vett 120
meetri sügavuselt), jõime teed, nägime killukest kohalikku
laulu ning tantsu, lõpetuseks vaatasime mäetipult kaunist
päikeseloojangut ning öises taevas kummaliselt upakil olevat
Suurt Vankrit.
Asja kurvem pool oli see, et oma asju - eriti rahakotti - ei tasu jätta
valveta isegi mitte keset inimtühja kõrbe beduiinilaagri ees
peatunud dzhiipi. Kadunud 100-dollariline rahatäht sai lõpuks
küll firma poolt kompenseeritud, kuid lihtsam on siiski oma asjadel
silm peal hoida kui kohalikega aususe teemal väidelda. Eriti veel
kui arvestada, et tagasi ei saanud me siiski mitte raha, vaid ettemaksukviitungi
sama firma järgmisele reisile Luxorisse.
Kuningate org on tulikuum
Enne uut sõitu saime magada juba tervelt neli tundi. Seda tänu
sellele, et Luxor on Hurghadast "ainult" 350 km kaugusel ja
bussikaravan sinna asub teele alles kell viis hommikul. Viis tundi sõitu
relvastatud konvoi saatel ning oleme egiptlaste muistse tähtsaima
pealinna varemetel. Ramses II ajal hiilgusele puhkenud Karnaki tempel
ja Kuningate org on ainult üksikud killud Niiluse mõlemal
kaldal laiuva rohelise tulikuuma paradiisi keskel. Monumentaalsed mälestusmärgid
ajast, kui Eestimaa pinnal liikunud inimesed tegid esimesi kivist nooleotsi.
Egiptlased aga raiusid graniidist ühes tükis välja üle
tuhande tonni kaaluv Ramses II kuju ja 360 tonni kaaluvad 20 meetri kõrgused
obeliskid. Ja nad ise olid sel ajal ainult 130-135 cm pikad. Ka Herakles.
Kõige eestvedajaks maapealsete jumalate 5000 aastat tagasi alguse
saanud vaaraode dünastiad, mis lõppesid pärslannast kuninganna
Kleopatra VII traagilise enesetapuga.
Elu aluseks Egiptuses oli ja on maailma pikim jõgi Niilus. Vanasti
tõi rikkuse Niiluse üleujutuste viljakas muda, tänapäeval
sajad luksuslikud kruiisilaevad. Niiluse vesi on üllatavalt läbipaistev.
Niilusest hargnevates niisutuskanalites suplevad lapsed, samas ujub vaikselt
allavoolu ka uppunud lehma korjus. Lastelt pudelitega vett osta giid ei
soovita.![](images/Egiptus_vesipiip.jpg)
Väljaspool ajalugu keeb tavaline elu. Autod törtsutavad signaali
igal võimalikul ja võimatul juhul, mehed tõmbavad
vesipiipu (omamoodi kogemus ka mittesuitsetajale), naisi on näha
harva. Ametlike uuringute järgi on naised oma alistuva eluviisiga
rahul. Ka seadus kaitseb neid. Abielumees peab kõigile neljale
seaduslikult lubatud naisele garanteerima võrdsed õigused
ja elamistingimused.
Nagu Kairoski, on linnas palju rohelisi maalappe, kus kasvatatakse papüürust,
suhkruroogu, vürtse. Põhilisteks töövahenditeks
on lapsed ja vesipühvlid.
Südaööks oleme tagasi juba koduseks muutunud Hurghada
hotelli suures numbritoas.
Eesti: tuntud jalgpallimaa
Viimase päeva veedame kinnises rannas maski ja toruga vees värvilisi
kalu ja muid mereelukaid uudistades. Lisaks käime ka klaaspõhjaga
paadiga paarikümne minuti kaugusel asuvaid koralliriffe vaatamas.
Tõeliselt helesinine vesi ja aplalt paadi ümber saiapuru neelavad
värvikirevad kalaparved on asjad, mida fotole ehedal kujul jäädvustada
ei õnnestu. Ja lisaks korallide vahel ujumise mõnu.
Õhtul ostame kohalikult turult suveniirideks kaasa kuivatatud
ibiskuse õisi, millest saab oivalist teed, ning erinevaid vürtse
ja maitseaineid. Näiteks safran, mis Eestis saadaval pea kulla hinnaga,
on seal kaup, mida lausa 100 grammi kaupa osta kannatab.
Meie tugev päevitus annab märku teatud hinnateadlikkusest ning
tänavatel meid enam niipalju ei tülitata kui äsjasaabunud
"valgeid". Ka ibiskuse teed ostes langeb hind poole võrra
tavalisest kiiremini. Poeomanik on ikkagi õnnelik. Võtab
meie naised lustakalt keset poodi tantsima...
Tuttav suveniirimüüja hõikab meile järele - Estonia!
Next time we will win! Ta ei tea, kus Eesti asub, aga see ei olegi tähtis.
Piisab teadmisest, et me tuleme riigist, kus mängitakse hästi
jalgpalli. Ega Egiptus siis nõrga vastasega 3:3 viiki poleks mänginud.
|