Royal Caribbean Cruise Line’i uusim laev Voyager of the Seas on kaks
korda suurema tonnaazhiga (142 000) kui Queen Elisabeth 2, ta on kaks
korda laiem kui New Yorgi Broadway ja liiga lai, et sõita läbi Panama
kanali. Tema pikkus võrdub 17-vagunilise kaubarongi pikkusega. Ta on
hetkel maailma kõige suurem kruiisilaev.
Helsingi matkamessil tutvustasid publikule uut laeva RCCL esindajad
David Malmberg ja Anna-Maija Isachsen.
Tõeline ujuv linn
"Voyager of the Seas on midagi enamat kui tehnoloogiline ime, ta on
midagi enamat kui maailma suurim laev. Ta on revolutsioon puhkuse
veetmise mõistet silmas pidades," iseloomustab laeva David Malmberg, kes
on Royal Caribbean Cruises Ltd. müügiesindaja Stockholmis ja kelle
kureerida on ka Eesti. "Voyager of the Seas on 30% suurem kui teised
kruiisilaevad ja parimaks näiteks sellest, kuidas reisijate huvides
tehtud uuendusi on maksimaalselt kasutatud. Sõnadega ei ole võimalik
kirjeldada, mida kõike sellelt laevalt leida võib. Kõige õigem on kohale
tulla ja kõike ise kogeda ..."
Laev ei ole lihtsalt suur, see on tõeline ujuv linn, kus kõik vajalikud
teenused käeulatuses. Soovi korral võib siin ka terve nädala seilata,
laevast kordagi väljumata.
Laeva astudes märkate esimese asjana kuninglikku promenaadi, mis kulgeb
laeva keskel 120 meetri pikkuselt ning mille mõlemas otsas on 10 tekki
läbiv aatrium.. See on nagu suurlinna väljak, mida ääristavad arvukad
kauplused ning söögi- ja joogikohad ning kuhu elanikud õhtul kokku
voolavad. Tegevust jätkub siin alati, õhtuti esinevad tänavakunstnikud
ning kohata võib tervet esinejate paraadi.
Promenaad kõrgub läbi 4 teki ja siia avanevad 138 sisekajuti aknad.
Kajutis mugaval aknaalusel diivanil istudes saab promenaadil toimuvast
hea ülevaate. Ligi pooltel Voyageri kajutitest on oma rõdu.
Kuninglik söök ja meelelahutus
Reisijate käsutuses on ligi 20 erinevat restorani, pubi, baari,
kiirsöögikohta, kohvikut. Kujunduselt vapustav, klassikalist stiili
jäljendav suurim restoran kerkib läbi kolme tasandi, ühendades osavalt
laeva suursugususe ja inimlikud mastaabid. Põhirestoran mahutab 2100
reisijat. Esindatud on väga erinevad köögid. Muude söögipaikade hulgast
leiate elegantse itaalia restorani Portofino, rootsi lauaga Island
Grilli, hommikutundideni snäkke ja pizzat pakkuva Promenade Café ja
palju teisi. Laeval on kahekorruseline diskoteek, La Scala teater,
ööklubi, täisvarustusega kasiino, konverentsikeskus, raamatukogu, eraldi
ruumid sigarisuitsetajatele ja kaardimänguhuvilistele.
Tervisesportlaste paradiis
Laeval on tervisekeskus koos jõusaali, massaazhi, ilusalongi ja
juuksuriga. On eraldi ruumid lastele ja noortele. Viimastega tegelevad
erikoolituse saanud töötajad. Ülemise teki keskosa haarab enda alla
solaarium mitme basseiniga. Spordihuvilistele on rajatud liuväli (mõelda
vaid, uisutada Kariibi mere päikese all!), jooksurajad, arvutiga juhitav
golfisimulaator, korvpalli- ja võrkpalliväljak. Laeva korstna külge on
nutikalt ehitatud kogunisti terve mägironimissein.
Pardal inimesi Eesti väikelinna jagu
Kokku mahutab laev viie tuhande inimese ringis, 3838 kruiisireisijat ja
1176 meeskonnaliiget. Erinevatesse kategooriatesse kuuluvad kajutid
paiknevad 14 tekil. Klientide käsutuses on 14 lifti.
Kruiis on täiesti omalaadne võimalus puhkuse veetmiseks. Ei ole vaja
kohvreid kokku-lahti pakkida, et 7 päevaga läbi 4 riigi sadamalinnade
sõita. Ja seda täisteenindusega luksushotellis.
Sellise luksuskruiisi kõrget hinda ei tasu karta. Estravelis on pidevalt
saadaval ka nn. viimase hetke hinnaga kruiise.
Lisainfot Royal Caribbean Cruises Ltd. ja tema poolt pakutava kohta
leiate Internetist: www.royalcaribbean.com
Töölähetuste määrus: Déjà Vu minevikust?
Uuele ja tänuväärsele tulumaksuseadusele kaaslaseks ootasid reisieriala
spetsialistid pikisilmi ka uut ametilähetuste määrust. Jaanuaris pidime
aga pettuma, sest avaldatud määruse tekst oli sama ärivaenulik kui
eelmised ning sisaldas muuhulgas selliseid nõutukstegevaid mõisteid nagu
"kupeevagun" ja "turistiklass".Viimasega seoses on meie
korporatiivklientidel tekkinud lausa suluseis, kuna hirmunud
raamatupidajad nõuavad ametireisijatelt lähtumist hinnast, mida pole
olemaski.
Mida peaks riigiametnik endale lennupiletite teooria kohta selgeks
tegema, enne kui seonduvaid tarbimispiiranguid kehtestada, selgitab
meile Estraveli asepresident Mauri Saarend.
Teenindus-, hinna- ja broneeringuklass: kolm erinevat mõistet
Lõppenud on ajad, kus tööreis viis parimal juhul Moskvasse ja Aerofloti
piletitariifid jäid esimese lugemisega meelde. Laias maailmas, kuhu
viimased kümme aastat kuulume, on pealtnäha lihtne asi osatud teha väga
keeruliseks. Keerukus algab juba üldmõistete defineerimisest. Nii ei ole
lennupileti jaoks olemas ühte kindlat "klassi", vaid lausa kolm. Kui
lihtsamast alustada, siis kõigepealt on "teenindusklass", mis jaguneb
ülemerelendudel kuni kolmeks, kuid Euroopa lendudel vaid kaheks (kui
sedagi). Teiseks on "broneeringuklass", mida väljendatakse mingi
kokkuleppelise tähega (näiteks V), ja mida võib samale lennule
eksisteerida kuni paarkümmend erinevat. Ja kolmas on "hinnaklass", mis
jämedalt jaotub avaldatud täishindadeks, avaldatud soodushindadeks ja
lepingulisteks hindadeks. Peenemas jaotuses aga on kahe punkti vahelise
lennuühenduse jaoks olemas kümneid või isegi sadu erinevaid hinnaklasse.
Nende side teenindus- ja broneeringuklassidega võib, aga ei pea
loogikale rajanema. Samas teenindusklassis kõrvuti istuvate inimeste
piletite hind võib erineda isegi mitukümmend korda. Mida kaugemal on
sihtpunkt, seda rohkem variante on sinna lendamiseks ja seda suurem on
pakutavate hindade vahemik.
Hind sõltub pileti kasutusvabadusest
Nagu kõik kogenud reisijad teavad, sõltub lennupileti hind mitte istme
pehmusest, vaid hoopis sellest, kui ranged tingimused on vedaja
kehtestanud pileti (veoõiguse) kasutamisele. Erinevate marsruutide jaoks
on tingimusi tegelikult mitme paksu raamatu jagu. Kui väga
kokkuvõtlikult rääkida, siis võib välja tuua sellised kategooriad:
Marsruut ja lennukompaniid
Ühest linnast teise lendamiseks on tavaliselt palju võimalusi. Lisaks
otselendudele (mida Tallinnast on väga vähe), saab sihtpunkti ka ühe või
mitme ümberistumisega lennates. Sealjuures on võimalik kasutada
erinevaid lennukompaniisid.
Mida kallim hind, seda vabamalt saab marsruuti valida ja erinevaid
lennukompaniisid omavahel kombineerida. Mida odavam hind, seda
konkreetsemalt on marsruut paika pandud ja reeglina tohib kasutada
ainult mõnda konkreetset lennukompaniid.
Peatused transiitlinnades
Peatuste all mõistetakse lennuhindade puhul üle 24-tunnilist viibimist
transiitlinnas. Sageli osutub sama reisi ajal vajalikuks paaripäevane
kohalolek erinevates linnades. Kallimad hinnad seda ka võimaldavad,
seevastu odavamad hinnad nõuavad reeglina transiitlinnast kohest
edasisõitu, lubades vaid tehnilist ümberistumist.
Kohalolek sihtpunktis
See on vast kõige olulisem punkt. Mida odavam hind, seda rangemalt on
määratud sihtpunktis viibimise aeg. Hinnatingimustes võib olla
sätestatud nii minimaalne nõutav kui ka maksimaalne lubatav kohalolek.
Kallimate hindadega saab osta nii ühe suuna pileteid kui ka terve aasta
kehtivaid edasi-tagasi pileteid. Odavamad hinnad kehtivad reeglina
ainult edasi-tagasi lennuks ja kohalolek sihtpunktis ei tohi olla
tundigi lühem ega pikem lubatust.
Ettemaksu nõue
Kallimate piletite puhul võib pileti osta suvalisel ajal enne lendu.
Odavamate puhul on sageli nõutav pileti väljaost kindel arv päevi enne
esimest lendu või peale broneerimist. Peale väljaostmist aga ei saa enam
piletit muuta ega tagasi anda ilma suurte, kuni 100% ulatuvate
trahvideta.
Tagastamis- ja muutmisõigus
Väga oluline punkt. Mida kallim pilet, seda suuremad õigused. Kasutamata
täishinnaga (full fare) piletit saab soovi korral täies ulatuses tagasi
müüa nii enne lennu toimumist kui kuni aasta jooksul peale seda. Samuti
saab vabalt muuta piletil olevaid kuupäevi ja marsruuti. Odav
sooduspakkumise pilet võib aga väiksemagi plaanide muutuse korral
osutuda kasutuks vanapaberiks, sest mingid muutused ega tagasimaks ei
pruugi olla lubatud. Sinna vahele jääb sadu erinevaid variante, kus
pileti muutmine on lubatud teatud tingimustel, suurema või väiksema
trahvi eest.
Muud tingimused
Lennukompaniid on nende väljamõtlemisel päris leidlikud. Näiteks võivad
odavamad hinnad kehtida ainult kahekesi koos lendajatele, teatud
nädalapäeval või koguni teatud kellaajal lendajatele jne.
Ka siis, kui leppida kõige kitsendavamate tingimustega, ei ole alati
võimalik odavat piletit osta sel lihtsal põhjusel, et kohad on juba
otsas. Nimelt jagavad lennukompaniid oma reaalselt olemasolevad kohad
ära niimoodi, et odavalt müügisolevate kohtade arv on piiratud võrreldes
lennukis üldse olevate kohtade arvuga. Teatud kõrgendatud nõudlusega
perioodidel (olümpiamängud, messid) võidakse odavate hindade müük
sootuks blokeerida ja osta tuleb ikkagi kallim pilet.
Avaldatud täishinnad okeerivalt kallid
Ainsad hinnad, mida ametireiside määruse täitmisel saaks kuidagi aluseks
võtta, on nn. avaldatud täishinnad (published full fares). Tegemist on
ilma igasuguste kitsendusteta täishindadega, mis kehtivad sõltumata
lennukompaniist. Näiteks Tallinna ja New Yorki vahel kehtivad praegu
järgmised täishinnad edasi-tagasi pileti eest: esimene klass (first) 102
835 kr, äriklass (business) 64 280 kr ja säästuklass (full economy) 53
240 kr. Kuid samas algavad lepingulised soodushinnad äriklassi jaoks
sama teekonna jaoks juba 26 000-st kroonist. Nii et säästuklassi (ehk
"turistiklassi") täishind on antud juhul kaks korda kallim (!) äriklassi
soodushinnast. Sellise soodus-äriklassipileti erinevuseks võrreldes
täishinnaga on kehtimine ainult konkreetsel lennukompaniil, kindlalt
paika pandud marsruut ja lubatud peatuste väiksem arv.
Euroopas täishind vaid äriklassile
Euroopasiseste lendude korral on asi tunduvalt lihtsustatud. Esimest
klassi pole olemas ning säästuklassi ja äriklassi täishinnad on
ühendatud (Full Economy=Full business). See tähendab, et kui inimene
otsib ametlikult kehtivat "turistiklassi normaalhinda" Tallinna ja
Pariisi vahel, siis seda ta reeglina ei leia. Seda lihtsalt pole olemas.
On olemas ainult äriklassi normaalhind, mis laieneb ka piirangutevabale
säästuklassile, kui keegi peaks justnimelt seda klassi nõudma. Estraveli
1999a müüdud lennupiletitest 90% oli sihtkoht Euroopas. Arvestades
ainult töölähetusteks müüdud pileteid, on Euroopa osakaal veelgi suurem,
hinnanguliselt kusagil 95% lähedal.
Pühapäevareegel ahistamas?
Euroopas levinud kombe kohaselt eeldavad kõik säästuklassi soodushinnad
(v.a. eelmainitud täishind) nn. pühapäevareegli ehk "Sunday Rule'i"
järgimist Pühapäevareegli kohaselt ei tohi tagasilend sihtpunktist alata
varem kui saabumisele järgneval pühapäeval kell 00:01). Lennukompaniide
seisukohalt vaadates on see kõige efektiivsem viis, kuidas eristada
maksujõulisemaid ärikliente oma raha eest reisivatest eraklientidest.
Näiteks soovides lennata naaberriiki kolmapäeva lõunal toimuvale
tööalasele kohtumisele, tuleks säästuklassi hinna saamiseks ära lennata
juba eelmisel laupäeval või siis tagasi tulla järgmisel pühapäeval.
Kummalgi juhul oleks ajakadu (koos hotellikuluga) 4 lisapäeva, mida
ärireisijad endale lubada ei või.
Igast reeglist on muidugi erandeid. Alla 25-aastastele kehtivad näiteks
noorsoohinnad, mis ei nõua pühapäevast kohalolekut. Mõnikord pakuvad
Ida-Euroopa lennufirmad soodushindu, mis ei nõua pühapäevareegli
täitmist. Sealjuures võivad ühendused olla väga ebamugavad, nõudes pikka
ooteaega lendude vahel või koguni ööbimist transiitlinnas.
"Kupeevaguni" rongipiletid vaid Venemaal
Kui vaadelda piletite teemat laiemalt, siis leiab määrusest ka muid
vapustavaid viiteid. Näiteks kupeevaguni koht. Teatavasti omistatakse
reisirongide vagunitele ja piletitele kas esimene või teine klass.
"Kupeed" võivad olla või mitte olla nii esimese kui teise klassi
vagunites. Ainult Venemaal ja SRÜ riikides kasutatakse siiani vagunite
puhul jaotust "üld", "platskaart", "kupee" ja "SV".
"I klassi laevakajut" kuulub Titanicu aega
Ka laevadega pole määruse tegijatel vedanud. Kasutatakse nõukogude
reisilaeval kogetud või Titanicu raamatust loetud kajutite jaotust
esimene (teine, kolmas?). Kuid tegelikult on maailma reisilaevandus juba
ammu loobunud sellistest "diskrimineerivast" jaotustest. Tänapäeval
liigitab iga laevafirma oma kajutid oma äranägemise järgi, lähtudes vaid
turunduslikest eesmärkidest. Ameerika kruiisilaevadel aga polegi enam
kajuteid (cabin), vaid hoopis toad (stateroom). Erinevaid kategooriaid
on suurtel laevadel kümneid ning iga nimetus sôltub asukohast, aknast,
suurusest, mugavustest jne jne.
Ootame uut määrust?
Rahandusministeerium on ajakirjanduse vahendusel teavitanud plaanidest
töölähetuse määrust "täpsustada". Kuna riigiametnikud ka ise
teenistuslähetustel käivad, saab neile loodetavasti selgeks mitte ainult
täpsustamise, vaid lausa põhjaliku ringitegemise vajadus.
Seniks tuleks lähtuda tervest mõistusest ja osta lennupileteid vastavalt
konkreetse reisi tingimustele. Kui plaanid lubavad kitsendustega pileti
kasutamist, võib riskida ja osta säästuklass sooduspilet. Kui ei, tasub
osta kitsendusteta (või väiksemate kitsendustega) äriklassi pilet ja
põhjendada seda maksuametile võrreldava säästuklassi (turistiklassi)
kehtiva hinna puudumisega.
“Piletihinnad on vaid pool probleemist”
Estraveller küsis antud päevakohase teema kohta kommentaari ka Estraveli
tegevjuhi Aivo Takise käest.
"Liiga kallis" büroorent sotsmaksu alla?
Eesti kodanikuna on minul piinlik lugeda, et veel aastal 2000 reguleerib
riigiaparaat ettevõtluse tootlikkust Eestis kulude piirnorme kasutades.
Kuna ärireisid pole ei rohkemal ega vähemal määral ärikulu kui näiteks
ruumide rent, siis võiks ju oodata ka rendi maksustamist üle mingi
häguse piirnormi ulatuvas osas? Paralleel on käegakatsutavalt ilmne.
Töötaja jaoks on paremad töötingimused (ruumid) täpselt samuti kaudseks
motivatsiooniks paremini töötada kui ka mugavam hotellituba ja kiirem
lennuühendus töökohustuste hulka kuuluva ametireisi ajal. Kui me neid
piirame, siis miks mitte muid ärikulusid?
Hüvitis: kellelt ja kellele?
Kõige intrigeerivam osa ametilähetuste määruses ja ka tulumaksuseaduses
ei ole siiski mitte suurte kulude eest karistamise kontseptsioon. Ning
ammugi mitte äpardunud terminoloogia. Kõige huvitavam küsimus on hoopis
see, miks peaks "töötajale tekitatud kulude hüvitamist" käsitleva
seadusandlusega üldse piirama ettevõtluskulude maksustamist, kui
tegemist ei ole ei töötajale tekkinud kuluga ega talle nende kulude
hüvitamisega. Vaevalt on kedagi, kes veel ei tea, et enamuse
ärireisikuludest teostavad Eesti organisatsioonid juba enne reisi,
kusjuures reisiteenuste ostutehing toimub ainult juriidiliste isikute
vahel. Kui firma A ostab reisibüroo B käest lennupileti ja hotellikoha,
siis ei tekita see ju kuidagi kulutusi reisija C rahakotis. Järelikult,
miks peaks firma A raamatupidaja reisibüroo B ostuarve konteerimisel
üldse huvituma eelmainitud piirnormidest piletite ja hotellide jne.
kulude jaoks? Minu loogika ütleb, et ei peakski. Ja et piirnorme tuleb
vaatlema hakata alles siis, kui töötajale C on vaja raha välja maksta
millegi eest, mida tal seaduslik õigus nõuda on.
Seisukoha võtjaid raske leida
Kuna eeltoodud paradoks on diskussiooni väärt, siis olen püüdnud saada
ka kommentaare. Kaubandus-tööstuskoja juristi hinnang oli pikk ja
ettevaatlik. Lühidalt võiks selle kokku võtta nii: "Juriidiliste isikute
vahelist tehingut antud määrus tõesti ei reguleeri, kuid vaadelda tuleks
kõiki kehtivaid seadusi komplektselt, millest järeldub muuhulgas, et
teenuste eest maksmise viis ei oma tähtsust maksustamise otsustamise
juures".
Audiitorkogu direktori hinnang oli kokkuvõtlikult selline: "Audiitorid
ei saa ise luua seaduste tõlgenduspraktikat, vaid ainult hinnata
kehtivate ja tunnustatud normide ja tõlgenduste kohast täitmist
kolmandate isikute poolt". Kuid sellegipoolest oldi lahkelt nõus antud
teemat päevakorda võtma juba lähemal ajal.
Rahandusministeeriumi juriidilise osakonna juhataja pidas paremaks üldse
mitte elektronpostile reageerida, mida ma täiesti mõistan ja ei
kritiseeri.
Loodan, et antud teema kajastamine Estravelleri veergudel annab ehk
mõnele meie lugejatest jõudu juurde, pidamaks oma väikest võitlust meie
ümber vohava ebaratsionaalsuse vastu. Sest kui meie ise seda iga päev ei
tee, siis ei tee seda keegi.
Internet ja reisiteenused on lahutamatud
Data Telecom AS ehk KPNQwest Estonia on sideoperaator, kes toob
Interneti tuppa muuhulgas ka kõigile suurtele reisibüroodele Eestis. Kui
oluline üldse on Internet ühe reisibüroo jaoks, selgitab meile Data
Telecomi juhatuse esimees Neeme Takis.
Kas reisibüroo saaks hakkama ilma Internetita?
See oleks raske. Esiteks toimub tänapäeval igasugune piletimüük
rahvusvaheliste broneerimissüsteemide kaudu. Suurim selline on Amadeus,
millele ligipääs on Eesti reisibüroode jaoks võimalik vaid Amadeus
Estonia poolt vahendatavate internetiühenduste kaudu. Juba aastaid
tagasi osutus meie pakutud Interneti-protokolli kasutamisele tuginev
universaalne lahendus varasemast, eraldi sideliine kasutavast
lahendusest odavamaks, kiiremaks ja töökindlamaks. Sama sidelahendus
sobis ideaalselt ka laeva- ja kindlustusfirmadele, kelle pileteid ja
reisikindlustuspoliise reisibürood müüvad.
Teiseks soovib üha enam kliente suhelda oma reisikonsultandiga
elektronposti teel. Kindlasti kasutavad sellised kliendid ka reisibüroo
webilehekülgedel toodud infot, hoides kokku nii enda kui teenindaja
aega.
Kolmandaks võimaldab internetiühendus tagada tööks vajaliku
elektroonilise side nii firmasiseselt, erinevates büroodes asuvate
töötajate vahel, kui ka suhetes partnerfirmadega, nii samas linnas kui
välismaal. Ka ligipääs mitmesugustele firmasisestele andmebaasidele
kuulub siia kategooriasse.
Ehkki teoreetiliselt oleks võimalik igaks vajaduseks oma sidesüsteemid
luua, hoiab samade sideliinide ühiskasutus summaarsed kulud nii madalal,
et arvestatavat alternatiivi universaalsele internetiühendusele ei näe
ma juba majanduslikel põhjustel.
Kas alati on vaja kallist püsiühendust? Enamus firmasid saab oma webi-
ja mailivaja-dused korda aetud tavalise telefoniliini ja modemi kaudu?
Nii püsiühendus kui ajutisi sideseansse tekitav dial-up modemside on
sidekanali realiseerimise erinevad vormid. Kumba eelistada, sõltub firma
vajadustest. Peamiselt määrab nõuded sidekanalile töökohtade arv, aga
arvestama peab ka erinevusi kasutusmugavuses ja lisavõimalustes. Kui
paari töökoha varustamiseks on telefoniliine kasutav modemside täiesti
piisav, siis vähegi suurem büroo vajab korralikku püsiühendust.
Muide, webi- ja mailivajadused on vaid väike osa reisibüroode
vajadustest. Proffidele mõeldud infosüsteemid pole reeglina kasutatavad
ei webi ega maili teel ning tavatarbija neile ligi ei pääse. Siin toimub
internetiühenduste ärakasutamine keeruka firmasisese tööprotsessi
huvides, mis on avalikkuse eest varjatud, kuid lisab internetiühendusele
veel ühe otstarbe.
Kuidas Eesti reisibüroode tehnoloogiline areng muu maailmaga võrreldes
paistab?
Eesti reisibürood on tublid infotehnoloogia kasutajad. Selles osas
edestame koguni tehnoloogiasõbralikkke soomlasi. Firmasisesed
virtuaal-laivõrgud, tsentraliseeritud serverites paiknevad
infosüsteemid, Interneti vahendusel toimuv suhtlus kliendiga ja toodete
müük - need kõik on kaasaegsed tehnoloogilised lahendused, kuhu maailm
hoogsalt liigub. Eesti suuremates reisibüroodes on see juba reaalsus.
EUneti logo Data Telecomi nime juures on asendunud keerulise nimega
KPNQwest. Kas see on seotud omanikevahetusega firmas?
Jah, meie põhiomanik on tõesti vahetunud, EUnet Internationali asemel on
selleks nüüd Hollandi firma KPNQwest NV. Tegu on Hollandi sideettevõtte
KPN ja USA sidekorporatsiooni Qwest poolt moodustatud ühisfirmaga.
Erinevusena peamiselt Euroopa turule orienteerunud EUnetist võib öelda,
et tegu on palju suurema, laiahaardelisema ja ambitsioonikama
sideoperaatoriga, kelle kasutada on ülisuure läbilaskevõimega ja
omavahel tihedalt seotud sidevõrgud nii USAs kui Euroopas. KPNQwest
Estonia on meie uus “brandname”, mis selle aasta algusest asendas senise
EUnet Estonia. Firmanime Data Telecom AS vahetus on aga veel ees.
Kes on Data Telecomi põhiline klientuur?
Ülekaalus on firmad, keda iseloomustab vajadus kvaliteetse ja töökindla
side järele. Seejuures on meie klientuurile oluline rahvusvahelise side
kiirus, mis ei tohiks jääda alla Eesti piires toimuva side kiirusele.
Meie kaudu on see võimalik, sest meie rahvusvahelised sidekanalid on
suurimad, mis Eestit täna rahvusvahelise Internetiga seovad. Varustame
nende kaudu ka mitmeid teisi Eesti sideoperaatoreid, nagu Delfi, TELE2
ja riigiasutuste andmesidevõrk Peatee.
Reisibüroode teenindamine annab täna umbes kümnendiku meie kogukäibest.
Aastate jooksul on muude klientide kiirem lisandumine reisibüroode
osakaalu varasemaga võrreldes langetanud. Samas just reisibüroode kui
väga nõudlike klientide vajadused on sundinud meid rakendama otsustavaid
meetmeid töökindlaima side tagamiseks. Kui reisibüroos katkeb side,
halvatakse ju kogu tema töö. Nii tuli meil näiteks rahvusvaheliste
sidekanalite dubleerimine võtta kasutusele ligi kolm aastat varem kui
esimestel konkurentidel.
Gloria Kelder: parim veiniallikas Tallinnas
Tallinna ühe vanima restorani Gloria veinikelder pakub juba kolmandat
aastat Estraveli Kuldkaardiomanikele eriti soodsat võimalust tutvumiseks
veinimaailmaga. Siin on üle tuhande erineva veini kogu maailmast, samuti
kõike muud veiniga seonduvat - kirjandust, klaase, veiniaksessuaare.
Palusime veinikeldrit esitleda Gloria restorani tegevjuhil Marek
Demjanovil.
Asutatud juba 1937
"Gloria on Tallinna üks vanemaid samade seinte vahel tegutsenud
restorane", jutustab Marek Demjanov. Sissepääski nii restorani kui
veinikeldrisse on läbi keskaegse linnamüüri, viimane ehitatud enam kui
sada aastat enne Ameerika avastamist. Restoran pole küll nii eakas, kuid
siiski juba soliidsed 63 aastat - 1937.aastal avati siin lokaal nimega
"Dancing Paris".
Olenemata nimest on restoran alati olnud üheks hea maitsega publiku
meelispaigaks. Praegune Gloria kuulub 1991.aastast Demjanovitele ja on
kujundatud 1930ndate aastate stiilis. Restorani köök on vilunud kokkade
kätes ning võitnud külastajate tunnustuse. Gloria roogi, sisustust ja
väljapeetud õhkkonda on nautinud paljud riigipead, ministrid,
diplomaadid, tuntud teadlased ja vaimuinimesed, teiste hulgas ka paavst
Johannes Paulus. Alates 1997-ndast aastast oleme Chain des Rotisseurs
liikmed, mida Demjanov peab suureks tunnustuseks ka väljaspool Eesti
piire.
Veinikelder Kuldkaardiomanike meelispaik
Gloria Veinikelder pakub juba kolmandat aastat Kuldkaardiomanikele eriti
soodsat võimalust tutvumiseks veinimaailmaga. Siin on Tallinna parim
veinivalik, siin korraldatakse firma- või peretähtpäevaüritusi,
veinidegustatsioone ja õhtusööke. Kuldkaardiga võib seda Gloria
Veinikeldris teha mõnusamalt ja soodsamalt. Kuldkaardiomanikule tuuakse
vein ka koju.
Kuldkaardipartnerlust peab Demjanov tähtsaks. "Soodustuste pakkumine on
ühtaegu ilus traditsioon, lugupidamise avaldus soliidse partneri vastu
ning soov varustada oma püsikliente parima kaubaga", on Demjanov
veendunud. “Nii areneb mõlemapoolselt kasulik suhe.”
Suurim veinivalik linnas?
"Meil on üle tuhande erineva veini kogu maailmast", räägib Demjanov
uhkusega. Siit ei puudu ka veinimaailma kalleimad ja unikaalseimad
saavutused nagu Chateau Pétrus ja Chateau d`Yguem, haprad ja
mõistatuslikud Domaine de la Romanée Conti, müstiline Sassicaia, hurmav
Angelo Gaja Barbaresco ning palju teised, mille hulgas võib mõnigi vein
osutuda huvitavaks leiuks. Lisaks sellele hakkavad silma ka muud
viinamarjasaadused - brändid, konjakid, grappad, erandina ka aastakäigu
calvadosed ja mõned tuntumad sigarid.
Alkoholiseadus ahistab
Käesolevast aastast tohib kaubelda vaid riiklikku alkoholiregistrisse
kantud markidega. "Uus Alkoholiseadus ja register oli kindlasti väga
vajalik ja riigile oluline samm", arvab Demjanov. "Jaanuari alguses jäid
letid mõnevõrra tühjemaks, kuna osa kaupa, mis ei olnud veel registrisse
jõudnud, tuli müügist eemaldada. Vastavalt registrisse kandmisele oleme
saanud suurema osa siiski oma kohtadele tagasi".
Osa maaletoojaid on registrisse kandmise suurte kulude ja keerukuse
tõttu kahjuks loobunud paljude väärisveinide maaletoomisest. Uus
Alkoholiseadus on välja töötatud silmas pidades eelkõige kanget
alkoholi, kuid kitsendab ka tunduvalt veinikauplemist. "Hiljuti kohtasin
Prahas ühe soliidse restorani keldris Chateau Mouton Rothschildi peaaegu
täielikku aastakäikude rida alates 1924. Selliste rariteetide ja
uunikumidega kauplemine Eestis on uue seaduse järgi peaaegu et võimatu.
Siiani ei ole me leidnud lahendust juba varem soetatud väärtveinide
osas, mida oleme küpsetuskeldris säilitanud - kas tagastada need
tootjale, maaletoojatele (kellest paljusid enam pole olemaski) või ise
ära juua," on Demjanov probleemi ees.
Vein ja palju muudki
Gloria veinikelder pole ainult veinijoomise koht. "Meie keldrist leiate
kõike veiniga seonduvat - Riedeli klaase, Screwpulli avajaid ja
veinikirjandust. Meie veinikonsultandid on saanud hea koolituse ning
võimelised leidma teile veini igaks elujuhtumiks. Uute veinide
tutvustamiseks korraldame püsiklientidele degustatsioone, sageli ka koos
roogade erivalikuga."
Gloria Keldris saab osta veini kaasa ja nautida kohapeal. Päevamenüüs on
kuulus prantsuse roog pot au feu ja eestlasele armsaks saanud Elsassi
choukroute - hapukapsas suitsulihaga. Saadaval on ka oliivid ja erinevad
juustud.
"Tähtpäevade tähistamiseks koostame vastavalt Teie maitsele ja soovile
veinivaliku ja pakume selle kõrvale ka sobivad suupisteid," annab
Demjanov veksli. "Soovi korral võib maitseelamust nautida koos
asjatundja kommentaaridega. Degusteerimisi võib läbi viia ka õhtu- või
lõunasöögina, 6 kuni 30 osalejale. Oleme välja pakkunud palju erinevaid
teemasid, näiteks Uue ja Vana Maailma veinid, Elsassi köök ja Elsassi
veinid."
Aprillis avab Gloria veinikelder nn. "Tagatasku". See on veinikeldri
pikendus, mis võimaldab veini ja toitu veelgi avaramalt tutvustada.
Loomulikult laienevad Kuldkaardisoodustused ka "Tagataskusse".
"Gloria Kelder ootab teid! Terviseks ja head isu!" kutsub tegevjuht.
Tagasi sisukorda